ПЕРІОДИЗАЦІЯ ФРАНЦУЗЬКИХ ЗАПОЗИЧЕНЬ В ОСНОВНИЙ СЛОВНИКОВИЙ ФОНД АНГЛІЙСЬКОЇ МОВИ - Воробйова Л. В.; Дегтяр Я. В. (Інтелект. Особистість. Цивілізація, 2024)
Мета – проаналізувати та порівняти французькі запозичення, що прийшли в англійську мову. Визначити періодизацію, окремі її періоди та етапи, проаналізувати та порівняти французькі запозичення, що відповідають кожному періоду, щоб забезпечити ефективний міжкультурний дослідницький процес, пов’язаний з історичним аспектом філологічних та лінгвістичних досліджень. Методи. Основні наукові результати отримано за допомогою методу теоретичного узагальнення, що дало змогу визначити характер періодизації французьких запозичень; порівняльний – для порівняння історичних явищ, подій і фактів соціокультурного життя досліджуваної країни; проблемно-генетичний метод – обґрунтувати положення щодо аналізу проблем, які можуть перешкоджати ефективному міжкультурному дослідницькому процесу, пов’язаному з історичним аспектом філологічних та лінгвістичних досліджень. Результати. Теоретичний аналіз природи французьких запозичень дав змогу виділити періоди та етапи запропонованої періодизації, що уможливлює ефективні міжкультурні дослідження в галузі лінгвістики, філології, термінології. Інтерпретація та аналіз генезису можливих періодів дозволить успішно керувати навчальним процесом студентів-філологів та істориків. Виділяють три періоди. Перший період характеризується нормандськими французькими запозиченнями в таких семантичних групах, як: адміністрація, дворянські титули та звання, юрисдикція, церква та релігія, військові терміни. Другий період характеризується паризькими французькими запозиченнями в таких семантичних групах, як: розваги, мода, кухня. Третій період можна охарактеризувати двомовним поглинанням, де французькі запозичення простежуються в таких семантичних групах як: мистецтво, архітектура, література, наука, медицина.