ЦИФРОВА ГРАМОТНІСТЬ ЯК СКЛАДОВА ГНУЧКОГО НАВЧАННЯ - Удовіченко Г.М.; Тимченко В. О. (Інтелект. Особистість. Цивілізація, 2024)
Мета. Мета статті – надати короткий огляд того, що таке гнучке навчання і чому гнучкість важлива для студентів, а також визначити переваги гнучкого навчального середовища та місця цифрової грамотності як його складової. Методи. Вирішення поставлених завдань здійснювалось за допомогою використання таких методів, як: аналіз та узагальнення наукової й навчально-методичної літератури з проблем дидактики; системний аналіз; поєднання історичного й логічного методів у дослідженні; виокремлення підсистем складних об’єктів та їх системний аналіз, цілісні, інтегральні підходи до дослідження педагогічних явищ. Результати. Гнучкі системи освіти дозволяють студентам переміщатися в межах освіти, навчання та роботи. Гнучкість означає, що молоді люди можуть адаптувати свій навчальний напрям відповідно до своїх інтересів і здібностей. У системах, яким бракує гнучкості, молодим людям важко переходити від одного напряму навчання до іншого. Вони можуть виявити, що вони обмежені своїм початковим вибором, навіть якщо вони зрозуміли, що цей вибір їм не підходить. Молоді люди, які стикаються з бар’єрами в навчанні або яким довелося перервати навчання, можуть скористатися продовженим періодом для завершення навчання, можливістю відвідувати курси частково або альтернативним методом навчання (наприклад, онлайн-навчання). Гнучке навчання у ЗВО – це розширення можливостей студентів, через запропонований їм вибір щодо того, як, що, коли та де вони навчатимуться: темп, місце і спосіб доставки навчального контенту. Гнучке навчання вимагає балансу сил між установами та студентами, і прагне знайти способи, якими можна забезпечити вибір, який є економічно життєздатним і відповідним керованим як для установ, так і для студентів. Враховуючи, що гнучке навчання потребує партнерства між усіма зацікавленими сторонами, в т. ч роботодавців (у відповідних випадках), ця структура призначена для широкої аудиторії. Зокрема, це для тих, хто працює у вищій освіті (ВО), відповідаючи за прийняття рішень у сферах таких, як стратегічне планування, розробка програм, адміністративні системи та структури, технологічні інфраструктури, пов’язані з навчанням і викладанням, а також залучення роботодавців. Це може бути найефективнішим, якщо застосовувати його як у закладі, так і на рівні програми.